Subtitles made by Kilza
Folk spørger mig altid, om jeg kender Tyler Durden.
Tre minutter.
Så er det nu. Nul punktet.
Har du en tale til lejligheden?
Med et bøsse løb mellem tænderne, ytrer man kun vokaler.
Jeg kan ikke tænke på noget.
I et øjeblik glemmer jeg alt om Tylers kontrollerede sprængnings-ting,
og jeg undres over, hvor ren pistolen er.
Nu bliver det spændende.
Den gamle historie om hvordan man altid sårer den, man elsker.
Det går begge veje.
Vi har pladser på 1. række i dette teater af masseødelæggelse.
Sprængnings kommiteen fra Projekt Beskadigelse
plantede eksplosiver i 12 bygningers fundamenter.
Om to minutter vil sprængstoffet eksplodere,
og et par blokke vil forvandles til murbrokker.
Jeg ved det, fordi Tyler ved det.
To og en halv. Tænk på alt det, vi har opnået.
Pludselig indser jeg, at alt dette, pistolen, bomberne, revolutionen,
havde noget at gøre med en pige ved navn Marla Singer.
HEJ, JEG HEDDER BOB
Bob. Bob havde store bryster.
Det var en støttegruppe for mænd med testikelkræft.
Det store bjerg der vrælede udover mig, det var Bob.
Vi er stadig mænd.
Ja, vi er mænd.
Mænd er, hvad vi er.
Bob havde fået testiklerne fjernet. Derefter hormonterapi.
Han fik kvindebryster, fordi hans testosteron var for høj,
og hans krop dannede mere østrogen.
- Der var jeg så... - De skal dræne mine brysterigen.
.. mellem de svedende bryster
der var enorme, ligesom Gud er enorm.
OK, græd bare.
Nej, vent. Spol tilbage. Lad mig begynde noget tidligere.
I seks måneder kunne jeg ikke sove.
Jeg kunne ikke sove...
Med søvnløshed er intet virkeligt.
Alting er langt væk.
Alting er en kopi af en kopi
af en kopi.
Når det ydre rum rigtigt udforskes, vil virksomhederne lægge navn til alt.
IBM Stjernefeltet.
Microsoft Galaksen.
Planet Starbucks.
Du skal ud at rejse i denne uge.
Det må have været tirsdag. Han havde sit kornblå slips på.
Skal jeg nedprioritere mine rapporter, indtil jeg får besked om en opgradering?
Prioriter dem her. Her er flykuponer. Ring, hvis der er nogle vanskeligheder.
Han var helt peppet op. Der må have været ekstra koffein i hans kaffe.
Ligesom mange andre, var jeg blevet slave af lkea redebyggeri-instinktet.
Ja. Jeg vil gerne bestille
Erika Pekkari støvopsamlerne.
- Vent et øjeblik. - Enhver kløgtig ting,
som et sofabord i yin-yang facon, jeg måtte have det.
Klipsk, det personlige kontor.
Hovetrekke, motionscyklen til hjemmet.
Ohamshab, sofaen med det grønne stribede betræk, Strinne.
Selv Ryslampa, lamper fremstillet af miljøvenligt ubleget papir.
Jeg ville se i katalogerne og tænke:
"Hvilken spisestue definerer mig som person?"
Jeg havde det hele. Glastallerkenerne med små bobler og skavanker,
beviset på at de var lavet af ærlige, hårdt arbejdende, oprindelige folkeslag...
- Vent et øjeblik. - .. lige meget.
Man plejede atlæse pornografji.
Nu var det møbelkataloger.
- Nej. Man kan ikke dø af søvnløshed. - Hvad med narkolepsi?
Jeg døser hen og vågner op på mærkelige steder.
Jeg aner ikke, hvordan jeg er havnet der.
- Du må komme op med humøret. - Vil du ikke nok give mig noget?
Røde og blå Tuinaler, læbestift-røde Sekonaler...
Nej. Du har brug for sund, naturlig søvn.
Tyg noget baldrianrod og få mere motion.
Helt ærligt.
- Jeg har smerter. - Vil du se smerte?
Smut forbi kirken tirsdag aften.
Se fyrene med testikelkræft.
Det er smerte.
Jeg ville altid have tre børn... to drenge og en pige.
Mindy ville have to piger og en dreng.
Vi var aldrig enige om noget.
Hun...
Hun fik sit første barn i sidste uge.
En pige.
Med hendes nye mand.
Pis!
Gudskelov, I ved...
Jeg er glad på hendes vegne.
Hun fortjener...
Lad os alle takke Thomas for at dele det med os.
Tak, Thomas.
Jeg ser rundt i rummet, og jeg kan se en masse mod.
Og det giver mig styrke.
Vi giver hinanden styrke.
Det er tid til en-til-en.
Lad os følge Thomas' eksempel og virkelig åbne os selv op.
Kan I finde en partner?
Sådan mødte jeg den store vræler.
Hans øjne var allerede fyldt af tårer.
Knæene samlede. De små akavede trin.
- Jeg hedder Bob. - Bob?
Bob havde været professional bodybuilder.
I ved, det brystmuskel-træningsprogram i tv sent om aftenen?
Det var hans idé.
Jeg blandede dem.
Du ved, jeg brugte steroider.
Diabonal og...
Wisterol.
De bruger det til væddeløbsheste, for guds skyld.
Og nu er jeg bankerot.
Jeg er fraskilt.
Mine to voksne børn
vil ikke returnere mine opringninger.
Fremmede, der er så ærlige, kan få mig til at græde.
Kom bare,... Cornelius.
Du kan græde.
Og så... skete der noget. Jeg gav slip.
Det var virkelig godt.
Fortabt i forglemmelsen.
Mørkt, stille og fuldkomment.
Jeg fandt frihed. At miste alt håb var frihed.
Det er OK.
Spædbørn sover ikke ligeså godt.
Jeg blev afhængig.
ANONYME ALKOHOLIKERE, POSITIV POSITIVITET...
TUBERKULOSE HVORDAN VI KAN BEKÆMPE DET
Jeg sagde ikke noget,
og folk forestillede sig det værste.
FRI OG RENSET
De græd mere... og så græd jeg mere.
HUDKRÆFT, NYRESYGDOM...
Nu skal vi åbne den grønne dør, hjertets chakra...
Jeg var ikke døende.
Jeg var ikke vært for kræft eller parasitter.
Jeg var det varme lille midtpunkt, som alt liv på jorden drejede omkring.
Forestil jer, jeres smerte er en hvid kugle af helende lys.
Den bevæger sig helende over jeres krop.
Bliv ved. Husk at trække vejret
og gå gennem bagdøren i rummet.
Hvor leder den hen?
Til jeres hule.
Træd frem
ind i jeres hule.
Sådan.
I går længere ind i jeres hule.
Og dér finder I
jeres styrke-dyr.
Glid.
Hver aften døde jeg.
Og hveraften blev jeg genfødt.
Genopstanden.
Bob elskede mig, fordi han troede, at mine testikler også var fjernede.
At være der, presset mod hans bryster,
klar til at græde.
Det var min ferie.
Og hun...
ødelagde alting.
Det her er kræft, ikke?
Den dulle, Marla Singer,
havde ikke testikelkræft.
Hun var en løgner.
Hun havde slet ingen sygdomme.
Jeg havde set hende til Fri og Renset, min blodparasitgruppe om torsdagen.
Så til Håb, min kræft-celle støttegruppe.
Og igen til LevLivet, min tuberkulose fredag aften.
Marla,
den store turist.
Hendes løgn afspejlede min løgn.
Og pludselig følte jeg ingenting.
Jeg kunne ikke græde. Så endnu engang
kunne jeg ikke sove.
I næste gruppe, efter vejledt meditation,
efter vi åbner vores hjerte-chakraer, når det er tid til omfavnelser,
tager jeg fat i den kælling, Marla Singer, og skriger:
Marla, din løgner! Din store turist, jeg har brug for det her! Skrid!
Jeg havde ikke sovet i fire dage.
Vi lader det bare tørre...
Når man lider af søvnløshed, sover man aldrig rigtigt.
Og man er aldrig rigtigt vågen.
For at indlede aftenens møde,
vil Chloe gerne sige et par ord.
Åh, ja. Chloe.
Chloe så udsom Meryl Streeps skelet, der gik rundt
og var ekstra sød ved alle.
Jeg er her stadig.
Men jeg ved ikke hvor længe.
Det er så meget sikkerhed, som nogen kan give mig.
Men jeg har nogle gode nyheder.
Jeg frygter ikke længere døden.
Men... jer er et temmelig ensomt sted.
Ingen vil dyrke sex med mig.
Jeg er så tæt på enden, og jeg vil så gerne bolle en sidste gang.
Jeg har pornofilm i min lejlighed,
- og smørelse og amylnitrit. - Tak, Chloe.
Lad os alle takke Chloe.
Tak, Chloe.
Lad os nu gøre os klar til vejledt meditation.
I står ved indgangen til jeres hule.
I går ind i hulen og I går...
Hvis jeg havde en svulst, ville jeg kalde den Marla.
Marla.
Skrammen iganen der ville heles, hvis man ikke slikkede på den.
Men det kan man ikke.
.. endnu længere ind i jeres hule.
I kan mærke en helende energi omkringjer.
Find nu jeres styrke-dyr.
Glid.
OK. Find en partner.
Find én, der betyder noget særlig.
Hej.
- Vi må tale sammen. - Klart.
- Jeg har luret dig. - Hvad?
Ja. Du er en fupper. Du er ikke døende.
Hvabehar?
På den Tibetansk-filosofiske, Sylvia-Plath'ske måde er vi alle døende.
- Du er ikke døende ligesom Chloe. - Og?
Så du er en turist.
Jeg har set dig. Jeg så dig til hudkræft, jeg så dig til tuberkulose.
Jeg så dig til testikelkræft!
Jeg så, at du øvede det her.
- Øvede hvad? - At skælde mig ud.
Går det som du havde håbet,... Rupert?
Jeg afslører dig.
Værsgo. Jeg afslører dig.
Giv jer selv lov at græde.
Åh, gud. Hvorfor gør du det her?
Det er billigere end biffen, og der er gratis kaffe.
Hør, det er vigtigt. Det er mine grupper.
Jeg er kommet her i over et år.
- Hvorfor gør du det? - Det ved jeg ikke.
Når folk tror, man er døende, lytter de istedet for at...
Istedet for at vente på, at det er deres tur til at sige noget.
Ja. Ja.
Del jeres bekymringer... fuldstændigt.
Hør, du vil ikke begynde på det her.
- Man bliver afhængig. - Virkelig?
Jeg kan ikke græde, hvis der er en anden fupper, og jeg har brug for det.
Du må finde et andet sted at gå hen.
Find dig et hospital for kræftpatienter. Det er ikke mit problem.
Nej, vent lige lidt.
Vi deler ugen op, OK?
Du tager lymphoma og tuberkulose.
Du tager tuberkulose. Det går ikke med min rygning.
OK. Godt. Fint. Testikelkræft skulle være nemt nok.
Teknisk set har jeg mere ret til at være der. Du har stadig dine nosser.
- Det mener du ikke. - Gør jeg ikke?
Nej. Nej.
- Hvad vil du have? - Jeg tager parasitterne.
Du kan ikke tage begge to. Tag blodparasitterne.
- Jeg vil have hjerneparasitterne. - Jeg vil have hjernedemens.
- Den vil jeg have. - Du kan ikke få hele hjernen.
Du har fire. Jeg har kun to.
OK. Tag begge parasitter. Det er dine.
Nu har vi begge tre...
Du glemte halvdelen af dit tøj.
- Hvad, sælger du det? - Ja!
Jeg sælger noget tøj!
Så! Vi har tre hver. Det er seks.
Hvad med den syvende dag? Jeg vil have tarmkræft.
Pigen havde læst på lektien.
Nej. Jeg vil have tarmkræft.
Er det også din yndling?
- Prøvede at snyde mig for den, hva'? - Hør, vi deler den.
Tag den første og tredje søndag.
Aftale.
Så er det vel farvel.
Lad os ikke gøre et stort nummer ud af det.
Hvad med dette store nummer?
Du, Marla!
Marla!
Måske skulle vi udveksle numre.
Skulle vi?
- Hvis vi vil bytte aftener. - OK.
Sådan mødte jeg Marla Singer.
Marlas livs filosofi var, at hun kunne dø hvert øjeblik.
Det sørgerlige var, sagde hun, at hun ikke gjorde det.
Dit navn står der ikke! Hvem er du? Cornelius? Rupert?
Travis? Et af de stupide navne du giver dig selv hver aften?
Man vågneri SeaTac.
San Fransisco. Los Angeles.
Man vågneri Chicago.
Dallas Fort Worth.
Baltimore Washington.
Pacifiic. Mountain. Central. Mister en time. Vinder en time.
Der er først check-in til det fly om to timer, sir.
Det er dit liv og for hvert minut bliver det kortere.
Man vågner op i Air Harbor lnternational.
Hvis man vågner op på et andet tidspunkt, på etandetsted,
kan man så vågne op som et andet menneske?
Alle steder jeg rejser hen,
miniature-liv.
En smule sukker og fløde.
En smule smør.
Haute Cuisine i mikrobølgeovnen.
Shampoo-balsam kombinationer.
Mundskyl i prøvepakker. Små stykkersæbe.
De mennesker jeg møder i luften...
De er også bare en smule venskabelige.
Fra flyet letter til det lander har vi vores tidsammen.
Det er, hvad vi får.
Velkommen!
Hvis tidslinien er lang nok vil alles overlevelsesratio falde til nul.
Jeg tog mig af produkter, der blev kaldt tilbage. Mit job var at følge reglerne.
Barnet røg gennem ruden.
En ny bil fra mit firma kører galt et sted med 100 kilometer i timen.
Bagakslen er gået i baglås.
En teenagers bøjle sidder fast i askebægeret.
Det kunne blive en god anti-rygning reklame.
Bilen forulykker og brænder med alle sammen fangetindeni.
Skal bilen kaldes tilbage?
Faren må have været enorm.
Ser du, hvor fedtet er brændt fast i sædet? Polyesterskjorten?
Meget moderne kunst.
Tag antallet af køretøjer i felt A.
Gang det med farerisikoen i felt B.
Gang det med den gennemsnitlige erstatningssum i felt C.
A x B x C
er lig med X.
Hvis X er mindre end det koster at tilbagekalde bilen,
gør vi det ikke.
Er der mange af den slags ulykker?
Du ville ikke tro det.
Hvilket bilfirma arbejder du for?
Et stort et.
Hver gang flyet havde en hård landing,
bad jeg for et styrt eller et sammenstød.
Hvad som helst.
Livsforsikringen betaler tredobbelt, hvis man dør på en forretningsrejse.
"Hvis De sidder tæt på en nødudgang
og ikke ønsker, eller ikke kan, udføre de gerninger,
der er beskrevet på sikkerhedskortet, så bed om at få en anden plads. "
Det er et stort ansvar.
Skal vi bytte sæder?
Nej. Jeg er ikke sikker på, at jeg er den rette til det job.
Nødudgang ved 30.000 fod.
Illusionen om sikkerhed.
Ja. Det er det vel.
Ved du, hvorfor de har iltmasker i fly?
- Så man kan få luft. - Ilt gør én høj.
I en nødssituation tager man kæmpe vejrtrækninger.
Pludselig bliver man euforisk, føjelig.
Man accepterer sin skæbne.
Det står alt sammen lige her.
Nødslanding på vandet, 1000 km/t.
Blanke ansigter. Rolige som hinduistiske køer.
Det er...
Det er en interessant teori.
- Hvad laver du? - Hvad mener du?
Hvad er dit job?
Hvorfor? Så du kan lade, som om du er interesseret?
OK.
Man kan spore en syg desperation i din latter.
Vi har præcis den samme mappe.
Sæbe.
- Hvabehar? - Jeg laver og sælger sæbe.
Civilisationens målestok.
Sådan mødte jeg...
Tyler Durden.
Hvis man blander benzin og frossen appelsinjuice, så kan man lave napalm.
- Er det sandt? - Det er sandt.
Man kan lave mange slags eksplosiver med simple husholdningsmidler.
- Virkelig? - Hvis det var éns hensigt.
Tyler, du er den mest interessante smule-ven, jeg har mødt.
- Alting på et fly er en smule... - Jeg forstår den godt. Meget klogt.
Tak.
Hvordan går det for dig?
- Hvad? - At være klog?
Strålende.
Så bliv du ved med det.
Et etikette-spørgsmåI.
Når jeg går forbi, giver jeg dig så røven eller skridtet?
Hvordan jeg kom til at bo sammen med Tyler er...
Lufthavne har en politik om vibrerende bagage.
- Tikkede den? - Smidere ved, moderne bomber ikke tikker.
- Undskyld, smidere? - Bagagepersonalet.
Når en kuffert vibrerer,
skal smiderne ringe til politiet.
- Vibrerede min kuffert? - Ni ud afti gange
er det en elektrisk barbermaskine.
Men... engang imellem...
.. er det en dildo.
Det er firmapolitik aldrig at henvise til dildoen, som havende en ejer.
Vi skal bruge den ubestemte artikel, en dildo, aldrig...
din dildo.
Jeg ejer ikke...
Jeg havde alting i den kuffert. Mine CK skjorter.
Mine DKNY sko. Mine AX slips.
Lige meget.
Hør! Det er min bil!
Mit hjem var en lejlighed på 15. sal,
et arkiveringsarkiv for enker og professionelle.
Væggene var af massivt beton.
30 cm beton er vigtigt,
når naboen skalse quiz-shows forfuldt drøn.
Eller når en eksplosion afstumper, der plejede at være éns personlige ejendele
flyver udfra éns vinduer og sejler flammende ud i natten.
Den slags ting sker vel.
Der er... ingenting deroppe.
Du kan ikke gå derind. Politiets ordre.
Er der nogen, du kan ringe til?
Hvor pinligt.
Masser af krydderier men ingen mad.
Politiet fortalte mig senere, at vågeblusset måske var gået ud,
og en smule gas derfor var sluppet ud.
Gassen kan have fyldt sig op i lejligheden.
500 kvadratmeter med højt til lofteti dagevis.
Så kunne køleskabets kompressor have slået til.
Ja?
Jeg kan høre, du trækker vejret...
Hvis du spørger mig nu, aner jeg ikke, hvorfor jeg ringede til ham.
- Hallo? - Hvem er det?
- Tyler? - Hvem er det?
Vi... Vi mødtes i flyveren.
Vi havde den samme mappe?
Den kloge fyr?
Ja, det er rigtigt.
Jeg ringede lige før. Der var ingen, der svarede.
- Jeg står i en telefonboks. - Jeg brugte "Ring tilbage".
Hvad så?
Ja...
Du tror, det er løgn.
Det kunne være værre.
En kvinde kan klippe pikken af én, mens man sover og smide den ud af bilen.
Det er altid dét. Jeg ved ikke.
Når man køber møbler, siger man til sig selv, så er det nok.
Det er den sidste sofa, jeg skal bruge.
Hvad end der sker er sofa-problemet klaret.
Jeg havde det hele. Jeg havde et nydeligt stereoanlæg.
En garderobe der var meget respektabel.
Jeg var tæt på at være fuldkommen.
- Lort, mand. Nu er det hele væk. - Det hele er væk.
Det hele er væk.
Ved du, hvad en dyne er?
- En dyne. - Det er et tæppe.
Bare et tæppe. Hvorfor ved fyre som du og jeg hvad en dyne er?
Er det afgørende for vores overlevelse i en jager-samler forståelse?
Nej.
Hvad er vi så?
Ved ikke. Forbrugere.
Ja. Vi er forbrugere.
Vi er biprodukter af en livsstilsbesættelse.
Mord, kriminalitet, fattigdom. De ting optager mig ikke.
Det der optager mig er de kulørte blade,
fjernsyn med 500 kanaler,
en fyrs navn på mit undertøj. Rogaine.
Viagra. Olestra.
- Martha Stewart. - Skråt op med Martha Stewart.
Hun er fra en svunden tid. Det går tilbage.
Så skrid med dine sofaer og det grønne stibede betræk, Strinne.
Jeg siger, vær aldrig fuldkommen.
Lad os stoppe med at være perfekte.
Lad os udvikle os.
Lad os tage nogle chancer.
Men det er mig, og jeg kan tage fejl.
Måske er det en frygtelig tragedie.
Det er bare ting. Ikke en tragedie...
Blot en masse moderne livsstilsløsninger du nu er foruden.
Du har sgu ret. Jeg ryger ikke.
Min forsikring dækker det, så...
Hvad?
De ting ender med at eje dig.
Gør hvad du vil, mand.
Det er sent.
- Tak for øl. - Ja, mand.
Jeg burde finde et hotel.
- Åh! - Hvad?
Hvad?
- Et hotel? - Ja.
- Bare spørg, mand. - Hvad taler du om?
Åh, gud. Tre øl og du kan stadig ikke spørge.
Hvad?
Du ringede, fordi du har brug for et sted at sove.
- Nej, nej. - Jo, du gjorde. Bare spørg.
Drop forspillet og spørg, mand.
Ville det være et problem?
Er det et problem for dig at spørge?
- Må jeg sove hos dig? - Ja.
Tak.
- Du skal gøre mig en tjeneste. - Ja, klart.
Du skal slå mig så hårdt, som du kan.
Hvad?
Du skal slå mig så hårdt, som du kan.
Lad mig fortællejer en smule om Tyler Durden.
Tyler var natte menneske.
Mens resten af os sov, arbejdede han.
Han havde et deltids job som operatør.
En film kommer ikke på en stor spole. Den kommer på et par stykker.
Nogen skal skifte filmforeviser i det præcise øjeblik,
hvor en spole slutter og den næste begynder.
Man kan se de små prikker i øverste højre hjørne af lærredet.
I branchen kalder vi dem cigaret brændmærker.
De betyder, det er tid til et skift.
Han skifter filmsforeviser, filmen fortsætter og ingen opdager noget.
Hvorfor vil noget have dette lorte job?
Fordi det giver én interessante muligheder.
Som at klippe pornografi ind i familiefilm.
Så når snobbe-katten og helte-hunden, med de kendte stemmer mødes,
ser man et glimt af Tylers bidrag til filmen.
Ingen ved, at de så det, men det gjorde de.
En lækker, stor pik.
End ikke en bi ville lugte lunten.
Tyler arbejder også som tjener på det luksuriøse Pressman hotel.
Han var guerrilla terroristen i mad-industrien.
Kig ikke. Jeg kan ikke, når du kigger.
Udover at garnere hummersuppen pruttede han på marengsene,
og for så vidt angår champignon-suppen...
Sig det bare.
I er helt med.
- Skal jeg slå dig? - Kom nu. Gør mig den tjeneste.
- Hvorfor? - Ved ikke. Har du været i en slåskamp?
- Nej. Men det er en god ting. - Du ved det ikke, hvis du ikke har!
Jeg vil ikke dø uden nogle ar.
- Kom så. Slå mig, før jeg bliver sur. - Åh, gud. Det er skørt.
Så gør noget skørt! Gør det.
- Jeg ved sgu ikke. - Det gør jeg heller ikke.
Hvorfor tage sig af det? Ingen kigger.
Det er helt skørt. Skal jeg slå dig?
Ja.
- Hvor? I ansigtet? - Overrask mig.
Det er kraftedeme dumt.
For helvede!
Han slog mig på øret!
- Gud, undskyld. - Kors!
- Hvorfor øret, mand? - Jeg klokkede i det.
Nej, det var perfekt.
Nej, det er okay.
Det gør virkelig ondt.
Okay.
Slå mig igen.
Nej, du skal slå mig. Kom så!
Vi burde gøre det igen.
- Hvor er din bil? - Hvilken bil?
Jeg ved ikke, hvordan Tyler fandt det hus,
men han havde boet der i et år.
Det så ud, som om det skulle rives ned.
De fleste ruder dækket til.
Der var ingen lås på hoveddøren fra dengang politiet slog den ind.
Trappen var klar til at falde sammen.
Jeg ved ikke, om han ejede eller besatte det.
Ingen afdelene ville have overrasket mig.
Jeps. Det er dig.
Det er mig. Det er toilettet. Godt?
Ja, tak.
Sikken et lorte hul.
Ingenting virkede.
Når man tændte for et lys, gik et andet ud.
Der var ingen naboer. Bare pakhuse og en papirfabrik.
Dampen lugtede af prut. Træspånerne lugtede af hamster.
Hvad har vi her?
- Hej med jer. - Hej.
Hver gang det regnede, måtte vi slå strømmen fra.
Ved slutningen afmåneden savnede jeg ikke tv.
Jeg havde endda intet imod det varme, dovne køleskab.
Er det min tur næste gang?
Okay, mand.
Løs'n slipset.
Om aftenen var Tyler og jeg alene tre kilometer i hver retning.
Regnen skyllede nedgennem pudset og lysinstallationerne.
Alting af træ udvidede sig og skrumpede.
Over alt var der rustne søm, man kunne rive sin albue på.
Den tidligere lejer var forsvundet.
Hvad læser du?
Hør engang. Det er en artikel skrevet af et organ i første person.
"Jeg er Jacks medullae oblongatae. Uden mig
kunne Jacks ikke regulere sin hjerterytme eller vejrtrækning. "
Der er en hel serie af dem.
"Jeg er Jills brystvorter. "
- "Jeg er Jacks tyktarm. " - "Jeg får kræft. Jeg dræber Jack. "
Efter en slåskamp blev lyden til alt andet skuet ned.
Hvad?
- Man kunne klare alting. - Er du færdig med de rapporter?
Hvis du kunne vælge, hvem ville du så slås mod?
Nok mod min chef.
Virkelig?
- Ja, hvorfor? Hvem ville du slås mod? - Mod min far.
Jeg kender ikke min far.
Jeg mener, jeg kender ham, men...
Han skred, da jeg var seks år gammel.
Han giftede sig med en anden kvinde og fik nogle børn.
Det gjorde han hver sjette år.
- Han skiftede byen og familien ud. - Skiderikken åbnede lokal afdelinger!
Min far gik ikke på universitetet.
- Derfor var det vigtigt, jeg gjorde. - Det lyder bekendt.
Jeg fik eksamen. Jeg ringer til ham og siger, "Far, hvad nu?"
- Han siger, "Find etjob. " - Det samme her.
Nu er jeg 25. Foretager min årlige opringning.
"Far, hvad nu?"
Han siger, "Ved det ikke. Bliv gift. "
Du kan ikke gifte dig.
Jeg er en 30 år gammel dreng.
Vi er en generation af mænd, der er opfostret af kvinder.
Gad vide om en anden kvinde virkelig er, hvad vi har brug for.
Resten af ugen levede vi som hr og fru Jensen.
Men hver lørdag aften lærte vi noget.
Vi lærte mere og mere, at vi ikke var alene.
Jeg plejede, når jeg kom hjem og var sur eller deprimeret, at gøre rent.
Pudse mine skandinaviske møbler.
Jeg burde have ledt efter en lejlighed eller forhandlet med forsikringsfirmaet.
Jeg burde have været ked af at min lejlighed var gået op i flammer.
Men det var jeg ikke.
At have et kontor i cyberspace gjorde alting mere effektivt.
På mandag morgener tænkte jeg kun på næste uge.
Kan jeg få ikonet i kornblå?
Helt afgjort.
Effektivitet er prioritet nr. 1, folkens.
Spild er dårligt.
Jeg viste det til min ven her. Du kunne lide det, ikke?
Man kan sluge en halvliter blod, før man bliver syg.
Det var tydeligt for alle.
Tyler og jeg gjorde det synligt.
Alle tænkte på det.
Tyler og jeg gav det blot et navn.
Kom så, I skal hjem!
Sluk for jukeboxen. Luk ude bag til.
Hver uge udstak Tyler de regler, han og jeg besluttede.
Mine herrer!
Velkommen til Kampklubben.
Første regel i Kampklubben er,
at man ikke taler om Kampklubben
Anden regel i Kampklubben er,
at man ikke taler om Kampklubben!
Tredje regel i Kampklubben.
Hvis én siger stop eller mister bevidstheden
er kampen forbi. Fjerde regel.
Kun to fyre slås.
Femte regel.
En kamp ad gangen.
Sjette regel. Ingen skjorter. Ingen sko.
Syvende regel. Kampene kan fortsætte, så længe det skal være.
Den ottende og sidste regel.
Hvis det er jeres første aften i Kampklubben,
så skal I slås.
Den her fyr fra arbejdet, Ricky,
kunne ikke huske om man havde bestilt blå eller sorte kuglepenne.
Men Ricky var en gud i ti minutter,
da han bankede overtjeneren fra et andet cafeteria.
Nogle gange kunne man kun høre slagene og råbene.
Eller lyden når en var ved at kvæles...
Stop!
Man var aldrig i live, som man var det dér.
Kampklubben eksisterer kun i timerne fra Kampklubben begynder til den slutter.
Selv hvis man kunne fortælle én, at han sloges godt,
ville man ikke tale til den samme mand.
Hvem man var i Kampklubben, var ikke hvem man var uden for.
Når en fyr kom til Kampklubben første gang, var hans røv som kagedej.
Efter et par uger, var han hårdsom stål.
Hvis du kunne slås mod en berømthed, hvem skulle det så være?
- Levende eller død? - Lige meget. Hvem ville være sej?
Hemingway. Dig?
Jeg ville slås mod William Shatner.
Vi begyndte at se tingene forskelligt.
Uanset hvor vi gik, tjekkede vi alting ud.
Jeg havde ondt af fyrene i fitness centrene,
der prøvede at se ud, som Calvin Klein eller Tommy Hilfiiger dikterede.
Er det sådan en mand ser ud?
Selv-forbedring er onani.
Nu, selvødelæggelse...
Undskyld mig.
Kampklubben handlede ikke om at vinde eller tabe.
Den handlede ikke om ord.
Det hysteriske skrigeri varsom
at være til gudtjeneste i kirken.
- Er vi færdige? - Stop!
Når kampen var ovre, var ingenting løst.
Men ingenting betød noget.
Sejt.
Bagefter følte vi os alle frelste.
Du. Hvad med næste uge?
Hvad med næste måned?
Kom ind i midten.
Nye fyr, også dig.
Nogle gange talte Tyler for mig.
Han faldt ned af nogle trapper.
Jeg faldt ned af nogle trapper.
Kampklubben blev grunden til, at man klippede hår og negle.
OK. En historisk person.
Jeg ville slås mod Gandhi.
Godt svar.
- Hvad med dig? - Lincoln.
Lincoln?
Stor fyr, stor rækkevidde. Tynde fyre slås til de er hakkekød.
Pis!
Selv Mona Lisa falder fra hinanden.
Hallo?
Hvor har du været i de sidste otte uger?
Marla?
- Hvordan fandt du mig? - Du efterlod et nummer.
Jeg har ikke set dig i nogen støttegrupper.
Vi delte dem op. Det varmeningen, ikke?
Ja, men du har ikke været til dine.
- Hvor ved du det fra? - Jeg snød.
Jeg har fundet en ny.
- Virkelig? - Den er kun for mænd.
Ligesom testikel-tingen?
Hør, det er et dårligt tidspunkt.
Jeg har deltaget i Anonyme Skyldnere.
- De er totalt fra den... - Jeg var på vej ud.
Også jeg. Jeg har maven fuld af Xanax.
Jeg tog dem, der var tilbage.
Det var måske for meget.
Forestil jer Marla Singer smide sig rundt i sin usle lejlighed.
Det er ikke en rigtig selvmord-ting. Nok mere en råb-om-hjælp-ting.
Bliver du hjemme i aften?
Vil du vente og høre mig beskrive døden?
Vil du høre og se, om min ånd kan bruge telefonen?
Har du hørt en dødsrallen før?
Tylers dør var lukket. Jeg var der i to måneder, og den var aldrig lukket.
Du tror bare ikke den drøm, jeg havde i nat.
Jeg tror næsten ikke på noget om i nat.
Hvad laver du her?
Hvad?
Det er mit hus. Hvad laver du her?
Skråt op!
Du har sgu nogle skøre venner!
Men smidig.
Skøre sild.
Jeg kom herind i går. Røret var taget af.
Gæt hvem der var i den anden ende?
Jeg kendte historien, før han fortalte mig den.
Har du nogensinde hørt en dødsrallen før?
Tror du, at den vil leve op til sit navn?
Eller er detbare en døds-hvisken?
Gør klar til forlade sjælen.
Ti,
ni,... otte,...
Hvordan kunne Tyler, af alle mennesker,
mene at det var en dårlig ting, at Marla Singer var ved at dø?
.. fem,
fire...
Vent.
Du kom hurtigt.
Ringede jeg til dig?
Madrassen er dækket af glat plastik.
Bare rolig. Den er ikke en trussel for dig.
Åh, pis!
Nogen har ringet efter politiet.
- Hvor er 513? - For enden af gangen.
Pigen der boede der plejede at være en dejlig, charmerende pige.
Hun har mistet troen på sig selv.
- Miss Singer, lad os hjælpe dig! - Hun er et monster!
- Du har god grund til at leve. - Hun er smitsomt, menneskeligt affald!
- Miss Singer! - Held og lykke med at redde hende!
Hvis jeg falder i søvn,
er det ude med mig.
Du skal holde mig vågen
hele natten.
Helt-helvedes-utroligt.
Han var øjensynligt i stand til at klare det.
- Du kneppede hende. - Nej, jeg gjorde ej.
- Aldrig? - Nej.
Hun er ikke lige din smag, vel?
Nej! Gud, slet ikke.
Jeg er Jacks rasende galdesten.
Er du sikker? Du kan fortælle mig det.
Tro mig, jeg er sikker.
- Pistol til hovedet, smad'r min hjerne. - Det er godt.
Hun er et rovdyr forklædt som et husdyr. Hold dig væk.
Det lort der kom ud af den kvindes mund, jeg har aldrig hørt mage!
Åh, gud.
Jeg er ikke blevet kneppet sådan siden folkeskolen.
Hvordan kunne Tyler ikke falde for det?
Den anden aften klippede han kønsorganer ind i Askepot.
Marla har ikke brug for en elsker, bare en psykolog.
Eller et bad. Det er ikke kærlighed, det er sports-knepning.
Hun invaderede mine støttegrupper og nu mit hjem.
Sid ned.
Hør, du må ikke tale med hende om mig.
Hvorfor ville jeg...
Sig noget om mig, eller hvad der foregår her i huset til nogen, så er det slut.
- Lov mig det. Lover du? - OK.
- Ja, jeg lover. - Lover?
- Jeg sagde, at jeg lovede! Hvad... - Du lovede det tre gange.
Hvis jeg bare havde spildt et par minutter på at se Marla Singer dø,
ville intet afdette være sket.
Hårdere, ja! Åh, hårdere!
Jeg kunne være flyttet til et andet værelse.
Et på tredje sal, hvor jeg ikke havde hørt dem.
Men det gjorde jeg ikke.
- Hvad laver du? - Går bare i seng.
Vil du afslutte hende?
- Nej, tak. - Jeg fandt en cigaret.
- Hvem talte du til? - Hold kæft.
Jeg var jordens stille centrum.
Jeg var Zen-mesteren.
ARBEJDER-BIER KAN FLYVE BORT
SELV DRONER KAN FLYVE BORT
Jeg skrev små haiku-digte.
Jeg e-mailede dem til alle.
Er det dit blod?
Noget af det, ja.
Du må ikke ryge herinde.
Hold fri resten af dagen.
Kom tilbage på mandag med rent tøj på.
Få styr på dit liv.
Jeg var lige i alles fjendtlige fjæs.
"Ja, de mærker er fra at slås. "
"Ja, det har jeg det fint med. "
"Jeg er oplyst. "
Man gav sit liv i lejligheden op, samt alle dine flammende jordlige ejendele,
flyttede til et forfaldent hus på en giftig losseplads,
og så kommer man hjem til det her.
- Goddag. - Det er kriminalbetjent Stern.
Vi har nogle nye informationer om episoden i din tidligere lejlighed.
Ja.
Er du klar over, at nogen sprøjtede Freon ind ad din dør?
De brugte en majsel til at ødelægge cylinderen.
Nej, det var jeg ikke klar over.
Jeg er Jacks koldsved.
Lyder det mærkeligt?
Ja, sir, mærkeligt. Meget mærkeligt.
- Dynamitten... - Dynamit?
.. efterlod en rest af ammoniumoxalat kalium-perchlorat.
- Ved du, hvad det betyder? - Nej, hvad betyder det?
Det betyder, den var hjemmelavet.
Undskyld. Det kommer som et chok for mig, sir.
Den der anbragte dynamitten kunne have sprunget dig i stykker dage forinden.
- Gassen var bare en detonator. - Hvem ville gøre sådan noget?
- Jeg stiller spørgsmålene. - Fortæl ham det.
Fortæl ham at ham der smadrede mine egendele satte mig fri.
Er du der?
Jeg lytter. Jeg forstår det slet ikke.
Har du nogle fjender, der har adgang til hjemmelavet dynamit?
- Fjender? - Forkast civilisationen,
særligt materielle ejendele.
- Det her er alvorligt. - Ja, jeg ved, det er alvorligt.
- Jeg mener det. - Ja, det er meget alvorligt.
Hør, ingen tager dette mere alvorligt end jeg.
Den lejlighed var mit liv. OK?
Jeg elskede et hvert møbel i den lejlighed.
Det var ikke bare en bunke ting, der blev ødelagt.
- Det var mig! - Jeg vil gerne takke Akademiet.
- Er det et dårligt tidspunkt? - Bare fortæl ham, at du gjorde det!
Sig, at du sprang den i luften! Det er, hvad han vil høre.
- Er du der stadig? - Vent. Er jeg undermistanke?
Nej. Måske skal jeg tale med dig, så giv mig besked, hvis du forlader byen.
- OK? - OK.
Bortset fra når de bollede, var Tyler og Marla aldrig i samme værelse.
Mine forældre gjorde samme stunt i årevis.
Kondomet er vor generations isbryder.
Man tager et på, når man møder en fremmed.
Man... danser hele natten.
Så smider man det væk.
Kondomet, mener jeg. Ikke den fremmede.
Hvad?
Jeg købte denne kjole i en genbrugsforretning for 1 dollar$.
Den er alle pengene værd.
Det er en brudepige-kjole.
Nogen elskede den højt
i en dag.
Og smed den så ud.
Som et juletræ.
Så særlig.
Så...
Den ligger på gaden.
Englehår klæber sig stadig til den.
Som et offer for en sexforbrydelse.
Undertøj på vrangen.
- Bundet med elektrisk tape. - Jamen, den klæder dig.
Du kan låne den en dag.
Smid hende ud.
- Hvad? Du kan smide hende ud! - Nævn ikke mig.
Jeg er et seks årgammelt barn igen, der leverer beskeder mellem to forældre.
- Det er på tide, at du går. - Bare rolig, jeg går nu.
- Ikke at vi ikke elsker dine besøg. - Du er skør. Jeg kan ikke følge med.
Må af sted.
Tak. Farvel.
Må stige af karusellen.
Må skaffe, må lave...
Må lave...
Børn!
Hvorfor spilder du din tid på hende?
Jeg vil sige én ting om Marla.
I det mindste prøver hun at nå bunden.
Gør jeg ikke det?
Fordi man har fjedre i røven, er man ikke en kylling.
Hvad skal vi i aften?
I aften... laver vi sæbe.
Virkelig?
For at lave sæbe skal vi smelte fedt.
Saltbalancen skal være korrekt,
så det bedste fedt kommer fra mennesker.
- Hvad er det her for et sted? - En fedtsugningsklinik.
Gevinst!
Det rigeste, lækreste fedt i verden. Kanon-fedt!
Nej! Ikke hive i den!
- Åh, gud! - Giv mig en til.
Når fedtet smeltes, kommer talget op til overfladen.
Ligesom da man var spejder.
- Jeg kan ikke se dig som spejder. - Rør rundt.
Når talget bliver stift, kan man skimme et lag af glycerin.
Tilsæt salpetersyre, så har man nitroglycerin.
Tilsæt derefter natriumnitrat og savsmuld, så har man dynamit.
Ja, med nok sæbe kan man springe en masse i luften.
Tyler var fuld af nyttige informationer.
Man opdagede, tøjet blev renere, når det blev vasket et bestemt sted i floden.
- Ved du hvorfor? - Nej.
Menneske-ofringer foregik i bakkerne over denne flod.
Kroppene blev brændt. Vandet gennemtrængte asken og fremstillede lud.
Det er lud. Den afgørende ingrediens.
Når det blandes med smeltet kropsfedt, løber sæbeskummet ud i floden.
Må jeg se din hånd?
Hvad er det?
Det er et kemisk brændmærke.
Det vil gøre mere ondt, end hvis man brænder sig, og vil efterlade et ar.
Meditation virkede modkræft, det kunne virke nu.
- Luk ikke smerten ude. - Åh, gud!
Den første sæbe blev lavet af heltes aske, som den første abe i rummet.
Uden smerte eller opofrelse ville vi ingenting have.
Jeg forsøgte ikke at tænke på udtrykket brændthud.
Hold op! Det er din smerte, det er din brændende hånd.
Jeg går ind i min hule for at finde mit styrke-dyr.
Nej! Gentag ikke hvad de døde gør! Kom så!
- Jeg har fattet det! - Nej! Du føler en forhastet oplysthed.
Det er dit livs største øjeblik, og du er et andet sted!
Det er jeg ikke!
Hold kæft! Vores fædre var vores gudebilleder.
Hvis vores fædre stak af, hvad siger det så om Gud?
Hør på mig. Du skal overveje muligheden af, at Gud slet ikke kan lide dig.
Han har aldrig villet have dig. Han hader dig sandsynligvis.
Det er ikke det værste, der kan ske. Vi har ikke brug for ham!
- Enig! - Skid på fordømmelse og genløsning.
Vi er Guds uønskede børn? Og hvad så!
- Jeg henter noget vand! - Brug vand og gør det værre...
- Eddike neutraliserer det. - Lad mig slippe!
Først skal du give slip.
Først skal du vide, ikke frygte,
vide at du en dag skal dø.
Du ved ikke, hvordan det her føles!
Kun efter at vi har mistet alting, er vi frie til at gøre hvad som helst.
OK.
Tillykke.
Du er et skridt nærmere på at nå bunden.
Tyler solgte sæbe til stormagasiner til 20 dollars stykket.
Gud ved, hvad de tog for den.
- Det er den bedste sæbe. - Tak, Susan.
Det var smukt.
Vi solgte rige kvinders egne fede røve tilbage til dem.
Han havde sit gule slips på.
Jeg gik ikke med slips på arbejdet længere.
"Første regel i Kampklubben er, at man ikke taler om Kampklubben. "
Jeg var næsten faldet i søvn. Jeg må have glemt det i kopimaskinen.
"Anden regel... " Er det dit?
Lad som om du er mig. Tag en overordnet beslutning.
Du fandt det. Hvad ville du gøre?
Jeg skal sige dig,
at jeg ville passe på, hvem jeg fortalte det til.
Fordi personen som skrev det er farlig.
Og ham her middelklasse-psykopaten kunne gå amok
og gå fra kontor til kontor
med en halvautomatisk Armalite AR10 maskinpistol,
og skyde hul efter hul i kollegaer og medarbejdere.
Det kan være én, du har kendt i årevis.
Én meget, meget tæt på dig.
Tylers ord kom ud af min mund.
Jeg plejede at være sådan en flink fyr.
Måske skulle du ikke komme med hvert et stykke affald, du finder.
- Indforståelse og ansvar. - Mine bryster rådner af.
Unskyld. Jeg må tage denne her.
- Hvad mener du? - Se om jeg har en knude i brystet.
- Tag på hospitalet. - Det har jeg ikke råd til.
Jeg ved sgu ikke, Marla.
Jeg beder dig.
Hun ringede ikke til Tyler. Jeg er neutral i hendes bog.
Det er sødt. At bringe mad til mrs Haniver og mrs Raines.
Hvor er de, helt præcist?
De er desværre døde. Jeg lever og er fattig. Vil du have noget?
- Nej. - Jeg tog en til dig.
Tak for tanken.
Hvad skete der med din hånd?
Åh, ingenting.
Lige dér?
- Kan du mærke noget? - Nej.
Vær helt sikker.
OK, jeg er temmelig sikker.
Du kan ikke mærke noget?
Nej, ingenting.
Det er en lettelse. Tak.
- Det var så lidt. - Bare jeg kunne gengælde tjenesten.
Der er ikke brystkræft i familien.
- Jeg kunne tjekke din prostata. - Jeg tror, at jeg er OK.
Nå men, tak.
- Er vi færdige? - Ja, vi er færdige.
Vi... ses.
Cornelius?
Cornelius!
Det er mig! Bob!
Hej, Bob.
- Vi troede, at du var død. - Nej, jeg er her stadig.
- Hvordan går det, Bob? - Jeg har aldrig haft det bedre.
- Virkelig? Er I stadig mænd sammen? - Nej, nej.
- Jeg har noget meget bedre nu. - Virkelig, hvad er det?
Tja...
Den første regel er, at man ikke må tale om det.
Den anden regel er...
Jeg må ikke tale om det.
- Og den tredje regel er... - Bob, Bob. Jeg er medlem.
Se på mig, Bob.
Det er kraftedeme... fedt.
- Jeg har aldrig set dig der. - Jeg går tirsdage og torsdage.
- Jeg går om lørdagen. - Tillykke.
Ja, til os begge to, ikke?
Har du hørt om ham fyren, der opfandt den?
- Ja, faktisk... - Jeg har hørt alt muligt.
Han blev vist født på en sindssygeanstalt,
og han sover kun én time om natten.
Han er en stor mand.
Kender du til Tyler Durden?
Jeg sårede dig ikke, vel?
Det gjorde du faktisk.
Tak for det her.
Tak, tak, tak.
Kampklubben.
Det varmin og Tylers gave.
Vores gave til verdenen.
Jeg ser mig omkring, og jeg ser en masse nye ansigter.
Hold kæft!
Hvilket betyder, at en masse folk har brudt Kampklubbens første to regler.
I Kampklubben ser jeg de stærkeste og klogeste mænd nogensinde.
Jeg ser en masse potentiale.
Og jeg kan se det ødelagt.
For helvede, en hel generation der pumper benzin.
Serverer.
Slaver med hvide kraver.
Reklamen får os til at ville have biler og tøj.
Jobs som vi hader, så vi har råd til lort, vi ikke har brug for.
Vi er historiens manglende børn.
Intet hjem og intet formål.
Vi havde ingen stor krig.
Ingen svære økonomiske tider.
Vores store krig er åndelig.
Vores svære tid er vores liv.
Vi er opdraget af fjernsynet til at tro,
at vi en dag vil blive millionærer, film- og rockstjerner.
Men det gør vi ikke.
Det finder vi langsomt ud af.
Og vi er meget, meget sure.
Ja!
Første regel i Kampklubben er, at...
Hvem er du?
- Hvem er jeg? - Ja.
Der er et skilt foran hvor på der står Lous Værtshus.
Jeg er sgu Lou. Hvem fanden er du?
Tyler Durden.
Hvem har sagt, at I fjolser kan bruge mit sted?
Vi har en aftale med Irvine.
Irvine er hjemme med et brækket kraveben.
Han ejer ikke stedet. Det gør jeg. 1049